Наукові записки Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського. Серія: Філологія (мовознавство)
Збірник наукових праць "Наукові записки Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського. Серія: Філологія (мовознавство)" - рецензований збірник наукових праць, започаткований у 1999 році у Вінницькому державному педагогічному університет імені Михайла Коцюбинського. Видання затверджене МОН України як фахове. До редакційної колегії збірника входять високоавторитетні дослідники з провідних наукових установ та університетів України та зарубіжжя. Видання містить оригінальні наукові дослідження з різних проблем сучасного мовознавства.
Vinnytsia Mykhailo Kotsyiubynskyi State Pedagogical University
Однослівні терміни англомовного економічного дискурсу: словотвірна структура та переклад українською мовою
Розділ: Статті Ключові слова: термін, англомовний економічний дискурс, однослівний термін, словотворча структура, перекладацька стратегія У статті досліджено однослівні скономічні терміни англійської мови. Матсріалом слугували 256 тормінів, відібраних із лексикографічних джерсл та професійних текстів. Устаповлено, що найбільш продуктивними способами словотвору € словоскладання (47%) та афіксація (35%). Менш поширеними виявилися телескопія (7%), абревіація (6%), поєднання кількох словотвірних процесів (3%) та усічення (1%). З'ясовано, що вибір стратегії перекладу тісно пов'язаний із морфологічною структурою вихідного терміна. Словникові відповідники найчастіше застосовуються для базових економічних термінів; транслітерація переважає для міжнародно визнаної термінології, здебільшого утвореної афіксальним способом; переклад двослівними складними термінами шляхом калькування є типовим для композитів; описовий опереклад і транскодування використовуються для телескопізмів. Усічені терміни перекладаються через відтворення їхніх повних форм, тоді як акроніми передаються шляхом транслітерації, використання еквівалентних українських абревіатур або збереження оригінальної латинської форми. Акцентовано на важливості усвідомлення словотвірних моделей однослівних економічних термінів для досягнення термінологічної точності й мовної довершеності в перекладі.
термін, англомовний економічний дискурс, однослівний термін, словотворча структура, перекладацька стратегія
Авторське право (c) 2026 Наталія Іщук https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Когнітивно-прагматичні особливості перекладу англомовних економічних текстів
Розділ: Статті Ключові слова: переклад, економічний дискурс, когнітивно-прагматичний підхід, перекладацькі стратегії, функціональна еквівалентність, термінологія, метафора Статтю присвячено дослідженню когнітивно-прагматичних особливостей перекладу англомовних економічних текстів українською мовою в умовах сучасного професійного дискурсу. Актуальність дослідження зумовлена зростанням ролі економічної комунікації в глобалізованому інформаційному просторі та потребою забезпечення адекватного перекладу економічних текстів різних жанрів. Метою статті є аналіз лексико-стилістичних, метафоричних і граматичних особливостей англомовних економічних текстів та обґрунтування перекладацьких стратегій, спрямованих на досягнення функціональної еквівалентності й комунікативної ефективності в українському перекладі. Теоретичну основу дослідження становлять положення сучасного перекладознавства, когнітивної лінгвістики та дискурсології, зокрема концепції функціонального підходу до перекладу, когнітивно-прагматичного аналізу й теорії дискурсу. У статті поєднано теоретичний аналіз із практичним дослідженням перекладацьких рішень на матеріалі автентичних англомовних економічних текстів. Практичну частину дослідження становить аналіз перекладу термінологічних одиниць, стійких терміносполук, ідіоматичних дієслівних конструкцій, метафоричних моделей і граматичних структур, характерних для англомовного економічного дискурсу. Особливу увагу приділено проблемі полісемії економічних термінів, концептуальним розбіжностям у відтворенні економічних понять, а також перекладу метафор, що виконують когнітивну й прагматичну функцію. Результати дослідження засвідчують, що адекватний переклад англомовних економічних текстів можливий лише за умови комплексного функціонального підходу, який поєднує контекстуальну інтерпретацію термінів, застосування лексико-семантичних і синтаксичних трансформацій, а також урахування жанрових і прагматичних параметрів тексту. Практична значущість статті полягає в можливості використання отриманих результатів у підготовці фахівців зі спеціалізованого перекладу та в подальших дослідженнях економічного дискурсу в перекладознавчому аспекті.
Авторське право (c) 2026 Автор(и) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/
Матеріали до словника традиційних народних промислів (гончарська лексика подільських говірок). Частина 5
Розділ: Статті Ключові слова: словник, говірка, лексика, традиційні народні промисли, подільські говірки, тематична група лексики, гончарська лексика, лексикографія У статті представлено лексичний матеріал до Словника традиційних народних промислів. Пропоновані матеріали відображають особливості та регіональні відмінності термінології гончарства Поділля. Актуальність зумовлена тим, що багато проблем діалектної лексикології досі не розв'язано, зокрема не створено загальноукраїнського словника говірок і словника окремих регіонів українських говорів. Номінація явищ, понять традиційної народної культури є поліінформативною, а їх фіксація та збереження залишається актуальним завданням сучасної діалектології. Джерела фактичного матеріалу - записи живого народного мовлення, зроблені автором у 12 (дванадцяти) населених пунктах Поділля впродовж 1998-1999 рр. У дослідженні представлено 120 лексем та варіантів.
Дикція журналіста в кризових умовах: комунікативні детермінанти, типові мовні девіації та практики самокорекції
Розділ: Статті Ключові слова: мова журналіста, культура мовлення, дикція, техніка мовлення, культура етерного мовлення, кризова комунікація, артикуляційна чіткість Статтю присвячено дослідженню дикції та інтонаційної стійкости журналіста як фундаментальних інструментів професійної комунікації в сучасному медіапросторі. Актуальність теми зумовлена переважанням авдіовізуальних форматів на цифрових платформах і зростанням ролі усного мовлення в кризових (екстремальних) умовах, зокрема під час Війни за Незалежність України, яке є не лише інструментом передавання інформації, а й чинником формування довіри авдиторії до журналіста зокрема й медіа загалом, психологічної стабільности інформаційного простору й ефективности комунікації. Наголошено, що за екстремальних обставин якісна вимова стає складником інформаційної безпеки, бо чітка дикція та сталий голос мінімізують ризики неправильної інтерпретації повідомлень, що сприяє зниженню сприйняттєвого навантаження на авдиторію. Методологічну основу роботи становить інтегративний підхід до аналізу професійного мовлення журналіста, що поєднує лінгвістичний, психолінгвістичний і методичний виміри дослідження дикції в кризових умовах. Емпіричною основою дослідження стало аналізування прямих етерів «Єдиного марафону», на основі якого ідентифіковано типові мовленнєві помилки журналістів у стресових ситуаціях: підвищення гучности (форсування) голосу, ніби журналіст намагається «перекричати»; прискорений темп мовлення без потрібних смислових павз, нечітка вимова слів (емоційна артикуляційна деформація); мовленнєва фрагментація (короткі незавершені чи обірвані фрази, порушення логічних і змістових зв'язків між фразами); невідповідність тону змістові повідомлення. Установлено, що емоційне збудження журналіста під впливом стресових чинників безпосередньо впливає на просодичні параметри голосу, що слухач легко «зчитує», і це може мати різні непередбачувані наслідки (наприклад, паніка). На основі аналізу наукової літератури і спостережень за мовленням журналістів, кореспондентів у прямих етерах складено чеклист (звірник) самооцінювання дикції журналіста, що поєднує її характеристики, психофізіологічну стабільність і комунікативну зрозумілість, доступність мовлення і дає змогу студентам, журналістам-початківцям саморефлексувати щодо артикуляційної чіткости, ортоепічної нормативности, темпо-ритмічної стабільности, голосової витривалости. Кожен блок звірника містить конкретні запитання для перевірки. Запропоновано протокол стабілізації «Голос журналіста перед стрес-етером», що містить 10 експрес-вправ, адаптованих для виконання в польових умовах за лічені хвилини до виходу в прямий етер, щоб зняти м'язовий затиск, активувати резонатори і відновити діафрагмальне дихання. Виснововано, що стійка дикція – не лише вимова академічних стандартів, а й спосіб забезпечення професійного довголіття журналіста. Упровадження таких методик в освітні компоненти навчальних планів спеціальности «Журналістика» дасть змогу готувати фахівців, здатних зберігати високу якість комунікації в найскладніших акустичних і психологічних умовах. Отримані результати підтверджують потребу системної роботи над дикцією як важливим елементом професійної компетенції журналіста.
Авторське право (c) 2026 Світлана Харченко, Світлана Литвинська, Денис Рудень https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Відпрізвищні апелятивні утворення у фокусі масової медійної комунікації: семантика, структура, стилістика, прагматика
Розділ: Статті Ключові слова: масова комунікація, медіадискурс, модель «онім ? апелятив», прецедентне ім'я Андрій Єрмак, відонімні апелятивні утворення, пейоративна конотація, суфіксальний дериват У статті проаналізовано дериваційний, семантичний, конотаційний, прагматичний ресурс новотворів, вибазуваних на основі прецедентного оніма Єрмак як першого компонента антропонімної формули Єрмак Андрій Борисович, з'ясовано роль і місце їх у структурі різножанрових медіадискурсів. Ідентифіковано інваріантне значення похідних субстантивних, ад'єктивних, вербальних, адвербіальних лексичних одиниць - «усе, що прямо або опосередковано пов'язане з прецедентним ім'ям політика, державного функціонера А. Єрмака»; схарактеризовано семантичну наповнюваність конкретних репрезентантів досліджуваної моделі «онім ? апелятив», гіперо-гіпонімійні, дериваційні, варіантні, ізофункційні, синонімійні відношення і зв'язки, що існують між ними; установлено амплітуду пейоративности та мовні засоби експлікування її. Доведено, що на формування семантико-конотаційного потенціалу прецедентного імені А. Єрмак, яке є компонентом медійного дискурсу, упливають інтра- та екстралінгвальні чинники з особливим виявом релевантности останніх як суспільної рефлексії на стиль політичного режиму, недемократичного, авторитарного керівництва А. Єрмака.
Із спостережень над походженням вигуків подільських говірок
Розділ: Статті Ключові слова: інтер'єктив, вокативні вигуки, відапелятивний вигук, вигук ономатопеїчного походження, віддієслівний вигук, відзайменниковий вигук, відприслівниковий вигук, подільський говір Стаття присвячена аналізу походження подільських вигуків. Матеріалом дослідження слугували 387 інтер'єктивів, зафіксованих у «Матеріалах до словника подільського говору» (Вінниця, 2021). Проаналізовані вигуки за походженням згруповано на відапелятивні, ономатопеїчні, віддієслівні, відприслівникові та відзайменникові. Установлено, що основний масив інтер'єктивів у подільському говорі формують вокативні вигуки, спрямовані до тварин і птахів. Вигуки цієї групи належать до давнього пласту лексики, що зберігає й досі у своєму складі деякі елементи ще індоєвропейського та загальнослов'янського словникового фонду. Спостережено, що багато подільських вигуків є полісемантичними, тому можуть використовуватися як звертання до різних тварин чи птахів або до тієї самої тварини чи птаха з різною метою. Усього зафіксовано 373 (96%) вокативних вигуки. Серед вокативних вигуків виділяємо 24 групи вигуків до: 1) овець; 2) ягнят; 3) кіз; 4) коней; 5) лошат; 6) свиней; 7) поросят; 8) корів; 9) телят; 10) собак; 11) цуценят; 12) котів; 13) кошенят); 14) волів; 15) кролів; 16) курей; 17) курчат; 18) гусей; 19) гусенят; 20) качок; 21) каченят; 22) індиків; 23) голубів; 24) хижих птахів. Квантитативна характеристика кожної підгрупи таких вигуків засвідчує особливості господарської діяльності регіону. Найширший репертуар мають групи вокативних вигуків для прикликання й відгону овець, коней і лошат, свиней і поросят, корів і телят, причому вигуки для звертання до дорослої й малої тварини різняться. Простежуємо тенденцію до утворення відапелятивних вигуків, в основу яких покладено назву тварини, уживану в дитячій мові. Окреслено причини цієї закономірності.
Структурно-семантичні та прагматичні особливості акротези B сучасному українському поетичному дискурсі
Розділ: Статті Ключові слова: акротеза, антитеза, мовний контраст, поетичне мовлення, аксіологія поетичного тексту Статтю присвячено аналізу акротези як асиметрійного різновиду антитези в сучасному українському поетичному дискурсі. Актуальність дослідження зумовлена недостатньою теоретичною визначеністю акротези в сучасному мовознавстві, де її переважно розглядають як підтип антитези без чіткого окреслення структурно-семантичних і когнітивно-прагматичних параметрів. На матеріалі сучасної української поезії уточнено поняття акротези, визначено її місце в системі засобів мовного контрасту та відмежовано від суміжних контрастних моделей: симетрійної антитези, антиметаболи та амфітези. Установлено, що акротеза функціює як механізм когнітивного фокусування, у SIKOMY заперечувальний KOMIIOHEHT активізує стереотипний фрейм, а стверджувальний набуває статусу смислової домінанти. Описано основні структурно-семантичні моделі акротези (атрибутивну, предикативну, адвербіальну, номінативну) та її функції: фокусувальну, аргументативну, експресивну, етичну, деміфологізувальну та композиційну. Акцентовано, що акротеза виконує важливу роль в аксіологійній організації поетичного тексту, забезпечує корекцію стереотипних інтерпретацій i формування ціннісної домінанти висловлення. Акротеза - самостійний механізм поетичного мислення, спрямований на досягнення семантичної точності, інтерпретаційної спрямованості та високої смислової інтенсивності поетичного мовлення.
Лінгвостилістичні маркери медіамови війни
Розділ: Статті Ключові слова: лінгвостилістичні маркери, медіамова війни, лексика, метафора, емоційно-оцінне й експресивне забарвлення, дієслово, іменник, дериват У статті проаналізовані лінгвостилістичні маркери медіамови російсько-української війни, зосереджено увагу на вербальних одиницях, які в публікаціях про ураження ворожих об'єктів набувають метафоричного, іронічного або евфемістичного забарвлення. Вони не лише беруть участь в інтерпретації фактів, а й конструюють їхнє емоційне сприйняття і, окрім інформативної, виконують мобілізаційну, ідентифікувальну, сугестивну, оцінну та інші функції. Медіамову окресленої тематики вирізняють оказіональні утворення, жаргонізми, вторинні номінації, скеровані на експресивізацію повідомлень і прагматично спрямоване осмислення подій. З'ясовано, що висловленням про удари по російських військово-промислових комплексах притаманний іронічно-саркастичний зміст, оцінна конотація та емоційність. Такий потенціал характерний для сполук із переносно вжитими іменниками та дієсловами, що моделюють контексти, у яких лексика святково-розважальної та офіційно-урочистої тематики різко контрастує із реальним змістом повідомлення про руйнування російської інфраструктури. Зосереджено увагу на оказіональних дериватах із високим рівнем семантичної компресії, що створюють ефект новизни, посилюють емоційність повідомлення, слугують символічним засобом вербалізації переможного наративу. Схарактеризовано номінації, які зазнали переосмислення і семного збагачення та сприяють зміні модусу сприйняття інформації. Досліджено ситуативно-жаргонні лексеми й евфемізми, скеровані на створення гумористичного контексту з глумливо-іронічного відтінком. Описано розмовні слова та утворені в період активної фази війни стійкі сполуки, що слугують вербальним засобом смислової акцентуації, створюють атмосферу неофіційної комунікації, формують знижувальну соціальну оцінку представників ворожих військ і надають повідомленню привабливості.
емоційно-оцінне й експресивне забарвлення
Авторське право (c) 2026 Автор(и) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Синтаксичні засоби формування довіри B українському газетному тексті періоду російсько-української війни
Розділ: Статті Ключові слова: синтаксична одиниця, синтаксичний засіб формування довіри, просте двоскладне/односкладне речення, складнопідрядне речення, вставна/вставлена одиниця, риторичні питання, український газетний текст У статті проаналізовано найтиповіші синтаксичні засоби формування довіри в мові українських газет періоду російсько-української війни. Матеріалом для дослідження послужили реченнєві ілюстрації, фрагменти текстів, дібрані з газет усеукраїнського та регіонального рівнів 2022-2026 рр. На найновішому ілюстративному матеріалі продемонстровано залежність вибору, змістового наповнення й структурування синтаксичних одиниць від комунікативно-прагматичних потреб: інтенцій журналіста, кризових викликів, потреб оновленої суспільної комунікації в умовах воєнного стану. Простежено домінування простих двоскладних речень над односкладними у власне контекстах, передтекстах та заголовках, що корелює з трансформованим читацьким запитом сьогодення - не лише інформувати, а й суб'єктивувати контент, та складнопідрядних речень - над іншими складними структурами, що дає змогу журналістам вибудовувати логічні зв'язки між фактами, удокладнюючи зміст й употужнюючи сприйняття. Закцентовано на переважному функціюванні активних синтаксичних конструкцій, висловлено застереження щодо анормативного використання в українському мовленні пасивних одиниць синтаксису. З'ясовано, що довірливе сприйняття медійного контенту формують також вставні одиниці, які вказують на джерело повідомлення, синтаксичний паралелізм, повторення, риторичні питання та побудови «питання-відповідь». Установлено, що потужним інструментом формування довіри читача слугують цитування й актуалізація як механізми нестандартної верифікації інформації.
Лексико-граматичні особливості вираження негації в поетичному дискурсі Михайла Олійника
Розділ: Статті Ключові слова: негація, поетичний дискурс, лексико-граматичні засоби, імпліцитне заперечення, експліцитне заперечення, іронія, риторичні питання, стилістичний аналіз Наукова розвідка присвячена аналізу й інтерпретації лексико-граматичних засобів вираження негації в поетичному дискурсі херсонського митця Михайла Олійника. Метою роботи є визначення основних мовних засобів реалізації категорії заперечення та з'ясування їх функційно-семантичних особливостей у поетичних текстах автора. У статті розглянуто сучасні підходи до вивчення негації в лінгвістиці, проаналізовано наукові праці, присвячені цій проблематиці, а також досліджено особливості використання експліцитних й імпліцитних форм заперечення в поезії. Основними методами дослідження є герменевтичний, культурно-історичний, аналітичний, семантичний, асоціативно-концептуальний, що дало змогу виявити специфіку функціювання негації, її роль у створенні образності, емоційності та смислової глибини поетичного тексту. Отримані результати можуть бути використані у подальших наукових дослідженнях у галузі лінгвістики тексту, стилістики та поетики, а також у практичній діяльності філологів і викладачів.
Лексична варіативність релігійного дискурсу в офіційних документах православної церкви України
Розділ: Статті Ключові слова: лексична варіативність, релігійний дискурс, офіційні документи, Православна Церква України, стилістичні особливості, мовна асиміляція, комунікативні аспекти У статті розглянуто лексичну варіативність релігійного дискурсу в офіційних документах Православної Церкви України, які засвідчують звершення таїнств. Проаналізовано історичні та комунікативні аспекти мовного впливу, що спричинили асиміляцію формулювань у релігійних текстах. Визначено стилістичні особливості використання дієслівних лексем, їхню роль у створенні урочистості та піднесеності релігійного дискурсу. Дослідження сприяє глибшому розумінню мовних процесів у релігійному середовищі та міжконфесійному діалогу. У статті досліджено релігійний дискурс як важливий об'єкт мовознавчих студій, що поєднує мовні, культурні та соціальні аспекти комунікації. Проаналізовано його багатовимірність, яка виявляється у взаємодії релігійної традиції, стилістичних особливостей та мовної поведінки вірян. Визначено основні чинники, що впливають на формування релігійного дискурсу, зокрема його комунікативну функцію, стилістичну варіативність й історичний контекст. Окрему увагу приділено використанню дієслів узагальненої семантики, які формують стилістичну виразність офіційних документів. Доконаний вид дієслів, що вживають у документах на позначення участі в таїнствах Церкви, таких як «здійснив», «звершив», «вділив», «вчинив», підкреслює завершеність дії, що є ключовим для сакральної комунікації. Лексична варіативність у документах Православної Церкви України пов'язана з історичними процесами взаємовпливу релігійних традицій, що спричинили асиміляцію мовних формулювань. Також розглянуто тенденцію до використання пасивних конструкцій у церковних документах, які наголошують на завершеності дії та її офіційному характерові. Пасивні форми, утворені від дієслів доконаного виду (на но, -то: «виконано», «вділено», «вчинено»; на -ся: «здійснилося», «відбулося»), сприяють збереженню сакрального стилю та відповідності комунікативним вимогам релігійного дискурсу. Отже, вибір мовних засобів у релігійному дискурсі не лише передає зміст, а й формує емоційно-стилістичне сприйняття тексту, що є важливим для збереження традиційної мовної культури релігійних громад.
Лінгвопрагматична природа прихованої агресії (на матеріалі анкетування здобувачів освіти педагогічних спеціальностей)
Розділ: Статті Ключові слова: конфліктогенна комунікація, прихована агресія, сарказм, іронія, натяки, поблажливі коментарі Стаття продовжує серію розвідок щодо вербальної агресії як форми конфліктогенної поведінки на матеріалі анонімного анкетування здобувачів вищої освіти. Актуальність статті спричинена тим, що прихована мовленнєва агресія, зокрема в освітньому середовищі, ще не була предметом лінгвістичного дослідження. Питання анкети зорієнтовані на з'ясування рівня усвідомлення студентами імпліцитних форм агресивної мовленнєвої поведінки, виявлення прихованих (непрямих) форм мовленнєвої агресії в освітньому середовищі, а також визначення частотності засобів деструктивної комунікації та сприйняття / засудження використання прихованої агресії в освітньому процесі. У результаті дослідження виокремлено типові ситуації застосування прихованих форм агресії в освітньому просторі: неформальне спілкування, онлайн-спілкування, навчальні дискусії, оцінювання знань; з'ясовано, що мовними маркерами непрямої агресії є сарказм, мовчазне ігнорування, іронія, натяки, поблажливі коментарі. Установлено, що більшість майбутніх педагогів усвідомлює небезпеку й наслідки використання мовленнєвої агресії в професійній діяльності. Результати анкетування загалом свідчать про переважання в академічному середовищі тенденції до толерантного спілкування, розуміння здобувачами освіти важливості дотримання комунікативних норм.
Стилістичні особливості поетичного перекладу (На прикладі сонетів Елізабет Баррет Браунінг)
Розділ: Статті Ключові слова: поетичний переклад, сонет, стилістичні засоби, перекладацькі трансформації, ритм, рима, метафора, інтерпретація У статті здійснено комплексний аналіз стилістичних особливостей поетичного перекладу на матеріалі сонетів Елізабет Баррет Браунінг – видатної представниці англійської вікторіанської поезії, авторки всесвітньо відомого циклу «Сонети з португальської». Актуальність дослідження зумовлена складністю відтворення поетичного тексту, у якому зміст і форма становлять нерозривну єдність, а художній ефект досягається завдяки поєднанню ритму, рими, метафорики, синтаксичної варіативності й емоційної насиченості. Метою статті було виявити та систематизувати стилістичні особливості перекладу сонетів Е. Б. Браунінг українською мовою, а також визначити перекладацькі стратегії, що сприяють збереженню індивідуального авторського стилю. Для реалізації поставленої мети розглянуто теоретичні засади поетичного перекладу, окреслено основні труднощі (лексичні, літературно-естетичні й соціокультурні) та схарактеризовано підходи до перекладу віршованих творів. У практичній частині проведено порівняльний аналіз оригінальних сонетів і їх українських перекладів. У дослідженні акцентовано на лексико-стилістичних трансформаціях, зокрема на випадках, коли замість дослівного відтворення лексеми giver перекладач уживає розгорнуту метафоричну конструкцію – дарунки твого серця несказанні. Окремо проаналізовано способи збереження ритмомелодійної організації й особливості репрезентації образної системи й інтонаційної структури поетичного тексту. Установлено, що адекватності перекладу досягають шляхом поєднання римованого та метричного перекладу з елементами інтерпретації, компенсації й семантичного розширення. Доведено, що поетичний переклад є творчим процесом співінтерпретації, у якому перекладач – співтворець художнього тексту. Збереження емоційної глибини, інтонаційної виразності та стильової своєрідності поезії Е. Б. Браунінг можливе за умови гармонійного поєднання змістової точності й поетичної майстерності.
Вербальний компонент традиційних свят українців (на прикладі говіркового мовлення)
Розділ: Статті Ключові слова: говірка, лексика, номінація, обряд, свято, календарний цикл, східнослобожанські говірки У розвідці на прикладі діалектних текстів, лексикографічного матеріалу проаналізовано номінативні одиниці на позначення окремих свят зимового та весняного календарних циклів. Основну увагу зосереджено на репрезентації й лінгвістичному опрацюванні діалектної лексики традиційних обрядів, вірувань та світоглядних уявлень українців. З'ясовано, що традиційна обрядовість, пов'язана зі значною кількістю звичаїв, реалій, дій тощо, має розгалужену систему найменувань, яка вимагає комплексного наукового підходу. Лексичний звичаєвий складник розглянуто на прикладі загальних назв свят, передсвяткових етапів (вечорниць); основу статті становить опис номінацій зимового календарного циклу та ранньовесняного свята Сорока Святих. Під час аналізу наголошено на сакральній природі деяких чисел, особливе значення яких підтверджено ілюстративним матеріалом. Лексика на позначення свят, обрядових процесів і дій здебільшого представлена однослівними назвами, що в межах східнослобожанських говірок мають різний ступінь функційної активності. Спорадично зафіксовано фразеологічні одиниці, що виконують описові функції, допомагають отримати відомості про змістове наповнення й сутнісні характеристики народних традицій. Авторка поділяє думки мовознавців про наявність трансформаційних процесів у досліджуваній групі лексики. Зокрема, на прикладі діалектних текстів доведено, що змінами марковано вербальний (варіювання текстового складника), реалемний (зміна елементів матеріальної культури), акціональний плани святкових дійств. У підсумкових тезах зауважено на необхідності подальшого вивчення лексики календарної обрядовості, зокрема на визначенні статичного й динамічного в заявленій тематичній групі, установленні лексичних відповідників з говорами суміжних та віддалених діалектних континуумів української мови.
Номінації озброєння у просторовій системі координат української мови: теоретичний та прикладний аспекти
Розділ: Статті Ключові слова: номінації озброєння, речення, локатив, предикат руху, синтаксема, валентний зв'язок, мова У статті досліджено особливості семантико-синтаксичного функціювання номінацій озброєння у структурі локативного комплексу речень української мови на матеріалі інформаційних медіатекстів періоду російсько-української війни. Окреслено структуру локативного комплексу простого речення і види озброєння, здатні в ньому функціювати. Виокремлено семантичні варіанти (архісеми й конкретизовані семи) локативних предикатів, валентний потенціал яких може передбачати назви озброєння. Виявлено семантико-синтаксичні позиції номінацій зброї в різних моделях речень із просторовими відношеннями. Схарактеризовано відмінкові та прийменниково-відмінкові засоби вираження локативів та опосередковано пов'язаних з ними номенів озброєння в лівобічних і правобічних валентних позиціях. З'ясовано системні зв'язки між назвами зброї та іншими субстанційними синтаксемами у структурі локативного комплексу.
Публікації на слов'янську тему в науковому журналі Magyar Nyelvjárások [Угорські діалекти]
Розділ: Рецензії Magyar Nyelvjárások [Угорські діалекти] — це рецензований академічний журнал, що спеціалізується на вивченні діалектної варіативності угорської мови. У цій рецензії розглядаються публікації на слов'янську тематику в журналі, подається огляд його історії, сфери діяльності та редакційної колегії, а також висвітлюються значущі дослідження, що стосуються мовних контактів між угорською та слов'янськими мовами, опубліковані з моменту заснування журналу в 1951 році до сьогодні.
Авторське право (c) 2025 Автор(и) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Соматичні ідіоми в діловій англійській мові: семантичні особливості та переклад українською
Розділ: Перекладознавство та міжкультурна комунікація Ключові слова: соматична лексика, фразеологічні одиниці, семантичний аналіз, діловий дискурс, рівень прозорості, методи перекладу У статті проаналізовано соматичні ідіоми, що функціонують у діловій англійській мові та є важливою частиною мовного світогляду носіїв мови. Дослідження базується на 212 фразеологічних одиницях, дібраних із лексикографічних джерел. Запропоновано семантичну класифікацію соматичних ідіом за трьома тематичними групами: зовнішні частини тіла людини (66,5%), внутрішні частини тіла людини (12,3%) та зовнішні частини тіла тварин (21,2%). Найбільшою є група ідіом із лексемами, що позначають зовнішні частини тіла людини, що мають універсальні значення та легко перекладаються. Ідіоми з компонентами на позначення внутрішніх органів або зовнішніх частин тіла тварин виявилися культурно детермінованими, що ускладнює їх переклад. За критерієм семантичної прозорості, більшість ідіом є частково прозорими. Окрему увагу приділено перекладацьким прийомам, що застосовують для адаптації соматичних ідіом у міжмовній комунікації. Виявлено, що найпоширенішими методами перекладу досліджуваних ідіом є використання фразеологічного аналога (34,9%) та часткового еквівалента (27,4%), тоді як описовий переклад, абсолютний еквівалент та калька використовують рідше.
Перекладознавство та міжкультурна комунікація
Лінгвокогнітивний аспект перекладу сучасного українськомовного дискурсу (на матеріалі дитячої прози)
Розділ: Перекладознавство та міжкультурна комунікація Ключові слова: лінгвокогнітивний підхід, переклад дитячої літератури, мовна картина світу, фрейми, когнітивні зсуви Стрімке зростання цікавості до перекладу української літератури англійською мовою актуалізує потребу в науковому осмисленні механізмів передачі змісту, який виходить далеко за межі формальної відповідності лексичних одиниць. Особливої уваги ця проблема набуває у сфері дитячої літератури, де слово є не лише знаком, а носієм уявлень, емоційних реакцій і когнітивних моделей, притаманних дитячому світосприйняттю. За таких умов переклад потребує не буквального відтворення, а глибокої реконструкції концептуальних структур, що організують художній світ оригіналу. Метою дослідження є аналіз механізмів відтворення ментальних моделей, актуалізованих у текстах сучасної дитячої прози українською мовою та їхніх англійських перекладах, а також виявлення когнітивних, семантичних і рецептивних зрушень, що виникають у процесі перекладної трансформації. У роботі застосовано лінгвокогнітивний підхід, який дозволяє описати переклад як багаторівневий процес реконструкції знання - від поверхової семантики до глибинних концептуальних схем, фреймів і сценаріїв. Аналіз продемонстрував, що адекватність перекладу дитячої літератури не може оцінюватися лише з позицій формальної еквівалентності; перекладачі повинні враховувати щонайменше три критерії - когнітивний, комунікативний та рецептивний. Саме їхня сукупність забезпечує збереження смислових вузлів тексту, його художньої організації та передбачуваних реакцій цільового читача. У висновках обгрунтовано, що лінгвокогнітивна орієнтація розширює традиційні уявлення про адекватність перекладу, зміщуючи акцент із відтворення мовної форми на реконструкцію ментальних моделей та прагматичних функцій твору. Такий підхід дозволяє прогнозувати потенційні когнітивні зсуви й має значні практичні наслідки для перекладу дитячої літератури та перекладознавства загалом.
Евфемістичні медійні практики трансляції дипломатичних повідомлень під час російсько-української війни 2022-2025 рр.
Розділ: Мова сучасних медіа Ключові слова: дипломатичний дискурс, мова дипломатії, евфемізм, евфемізація, медійні практики, російсько-українська війна, стратегія, фрейм У статті проаналізовано медійні практики евфемізації дипломатичних повідомлень періоду Війни за Незалежність України. Актуальність дослідження зумовлена трансформацією дипломатичної та медійної комунікації в умовах повномасштабної війни, коли мова стає не лише інструментом інформування, а й простором боротьби за інтерпретації, легітимацію рішень і формування суспільної думки, де евфемізація виступає як засіб збереження міжнародної солідарності, пом'якшення трагічних реалій та легітимізації складних політичних рішень. У дослідженні використано дискурс-аналіз дипломатичних виступів і медійних новинних репортажів, метод контент-аналізу цитат і їх медійного подання, порівняльний аналіз медійних текстів і дипломатичних джерел, узагальнення для опрацювання теоретичних джерел, метод контекстуального аналізу для виокремлення евфемізмів і виявлення процесу евфемізації, а також метод класифікації для структурування найпоширеніших прийомів евфемізації дипломатичних повідомлень. Встановлено, що евфемізація дипломатичних повідомлень у період Війни за Незалежність України є системною мовнопрагматичною стратегією, яка функціонує на перетині дипломатичного та медійного дискурсів й істотно впливає на формування суспільних уявлень про війну. Аналіз корпусу дипломатичних заяв, виступів Президента України, українських дипломатів і їх медійної трансляції засвідчив домінування лексичних, синтаксичних і прагматичних прийомів евфемізації, спрямованих на пом'якшення, абстрагування та нейтралізацію прямих номінацій війни, насильства й політичної відповідальності. З'ясовано, що дипломатичний дискурс послідовно використовує номіналізацію, безособові конструкції та узагальнені формули для зниження агентності й уникнення прямого називання агресора, що відповідає нормам інституційної дипломатичної комунікації та стратегіям продуманої амбівалентності. Українські медіа, ретранслюючи ці повідомлення, здебільшого відтворюють евфемізовані формули без змін, тим самим інституалізуючи їх як звичну модель говоріння про війну. Виявлено два рівні евфемізації: первинний - у дипломатичному мовленні, та вторинний - у медійному представленні, де евфемізми закріплюються через заголовки, цитування й редакційні інтерпретації.
Динаміка використання засобів вербальної агресії в соціальних мережах (на матеріалі анкетування майбутніх педагогів)
Розділ: Мова сучасних медіа Ключові слова: мовленнєва агресія, конфліктогенна комунікація, соціальні мережі, висміювання (глузування), неповажні коментарі, погрози (залякування) Стаття продовжує серію розвідок про вербальну агресію як форму конфліктогенної поведінки в соціальних мережах на матеріалі анонімного анкетування здобувачів вищої освіти. Актуальність дослідження спричинена тим, що виснаження суспільства в умовах повномасштабної війни, його інформаційне перевантаження зумовлюють зниження рівня комунікативної культури, зокрема зростання проявів мовленнєвої агресії. Порівняння результатів анкетування здобувачів вищої освіти педагогічних спеціальностей 2023 і 2025 рр. підтверджує динаміку використання лінгвопрагматичних маркерів вербальної агресії в соціальних мережах. Установлено, що за два роки значно зросла кількість майбутніх учителів, які володіють інформацією про мовленнєву агресію у віртуальному просторі. Порівняно з попереднім опитуванням чітко простежується вплив поляризації суспільства в умовах повномасштабної війни на поширення деструктивної комунікації - зростання вербальної агресії щодо політичних поглядів, національності, мови. Результати анкетування засвідчують трансформацію комунікативних норм в сучасному розмовному дискурсі здобувачів освіти: межа між висловленням думки і вербальною агресією руйнується; просторічна, лайлива лексика стає «звичною» у віртуальному спілкуванні; нівелюється значення мовних норм.
Синтаксичні експресеми в повісті «Вертеп» Аркадія Любченка
Розділ: Лінгвістика тексту. Стилістичні та контекстуальні вияви лексичних і граматичних одиниць Ключові слова: експресивний синтаксис, експресеми, повтор, парцельовані конструкції, вставлені конструкції, Аркадій Любченко У статті з'ясовано особливості синтаксичної організації повісті «Вертеп» А.Любченка, виявлено специфіку повтору як одного з домінантних засобів у художньому дискурсі митця, зокрема визначено, що системне використання повтору є інтегральним параметром усіх новел аналізованого твору митця; повтор як ерективний засіб просторово-часової організації тексту слугує засобом активізації уваги уявного читача, забезпечує постійний зв'язок з ним, акцентує на ключових компонентах змісту. Окреслено функційно-семантичне навантаження парцельованих і вставлених конструкцій; схарактеризовано лексико-семантичну організацію виокремлених синтаксичних експресем; визначено їхню роль в організації текстової структури та реалізації авторського задуму. З'ясовано, що використання парцельованих конструкцій дало змогу авторові посилити смислові та експресивні відтінки значення, увиразнити певні художні деталі, а вставлені конструкції слугують ефективним засобом вираження емоційних та оцінних міркувань, діалогізації та інтимізації тексту, посилення уваги читача до певних його аспектів.
Лінгвістика тексту. Стилістичні та контекстуальні вияви лексичних і граматичних одиниць
Стратегії побудови довіри в комунікації продакт-менеджера зі споживачем: дискурсивно-прагматичний аспект
Розділ: Когнітивні та комунікативно-прагматичні аспекти лінгвістики Ключові слова: довіра, бізнес-дискурс, продакт-менеджер, комунікативні стратегії, дискурсивно-прагматичний аналіз, мовленнєві акти, етос, логос, патос, крос-культурна комунікація Стаття присвячена дискурсивно-прагматичному аналізу стратегій побудови довіри в комунікації продакт-менеджера зі споживачем. На основі огляду сучасних українських і міжнародних досліджень розкрито природу довіри як стратегічного ресурсу взаємодії в бізнес-дискурсі та визначено чинники, що впливають на її формування в умовах цифрової комунікації та глобалізованого ринку. У статті окреслено три основні складники довіри – раціональний, етичний, емоційно-соціальний, проаналізовано мовленнєві дії та комунікативні тактики, завдяки яким продакт-менеджер формує стабільний, передбачуваний і надійний тон узаємодії. Особливу увагу приділено крос-культурним аспектам комунікації та адаптації стратегій довіри до потреб різних аудиторій. Зроблено висновок, що саме поєднання послідовної риторики, відповідальних дій, етичної позиції та емпатійного стилю спілкування забезпечує стійке формування довіри й стає запорукою успішного розвитку продукту в сучасному ринковому середовищі.
Когнітивні та комунікативно-прагматичні аспекти лінгвістики
Розвиток української військової термінології в умовах сучасної війни: джерела, механізми творення та виклики стандартизації
Розділ: Функційна семантика лексичних одиниць. Теорія номінації Ключові слова: українська військова термінологія, стандартизація термінів, термінотворення, неологізми, уніфікація, військовий дискурс, НАТО, сектор безпеки та оборони Сучасна лінгвістика приділяє значну увагу дослідженню національної специфіки функціонування спеціалізованих термінологічних систем, серед яких військова термінологія посідає особливе місце як ключовий елемент професійної комунікації, історичної пам'яті та стратегічної культури. Пропоноване дослідження спрямоване на поглиблене вивчення мовних і перекладацьких механізмів формування й функціонування української військової термінології в умовах збройної агресії та євроатлантичної інтеграції. Основну увагу зосереджено на виявленні структурно-семантичних особливостей, джерел поповнення, шляхів уніфікації та проблем перекладу військових понять, що мають визначальне значення для забезпечення точності нормативних документів, оперативної взаємодії та міжнародної сумісності. Дослідження здійснено крізь призму корпусного аналізу, термінологічного моделювання та історико-діахронного підходу, що дозволяє простежити еволюцію лексики від козацької доби й періоду русифікації до етапу пострадянської українізації та впровадження стандартів НАТО. Особливу увагу приділено проблемам полісемії, інтенсивних англомовних запозичень, варіативності перекладу та когнітивно-культурних бар'єрів, які впливають на сприйняття і тлумачення термінів у професійному та публічному дискурсі. Проаналізовано відмінності між офіційними документами, міжвідомчими нормами та медійним ужитком, що призводять до семантичної фрагментації й ускладнюють міжвідомчу комунікацію. У статті запропоновано модель гармонізації військової термінології з міжнародними стандартами, яка охоплює створення міжвідомчої електронної термінологічної платформи з багатомовними відповідниками та маркуванням рівня нормативності, упровадження методичних рекомендацій для перекладачів, журналістів і офіцерів зі стратегічних комунікацій, а також регулярний корпусний моніторинг для відстеження і стандартизації нових термінів. Отримані результати дають змогу ідентифікувати чинники, що зумовлюють варіативність термінотворення, та запропонувати практичні механізми їх упорядкування, спрямовані на забезпечення однозначності, точності й ефективності використання військової термінології в офіційній, науковій та міжнародній комунікації.
Функційна семантика лексичних одиниць. Теорія номінації
Неологізми в авіаційній термінології – вплив технологій та війни в Україні на формування лексики
Розділ: Функційна семантика лексичних одиниць. Теорія номінації Ключові слова: авіаційна термінологія, неологізми, технологічний прогрес в авіації, військова авіаційна термінологія, українська авіаційна мова, стандартизація термінології, війна в Україні (вплив на мову) Стаття присвячена комплексному дослідженню неологізмів, що з'являються та активно функціонують в авіаційній термінології під упливом стрімкого технологічного розвитку та сучасних соціально-політичних подій. Актуальність дослідження зумовлена динамічним характером авіаційної галузі, де постійне впровадження новітніх матеріалів, аегродинамічних рішень, систем автоматизації, безпілотних технологій та екологічно чистих рушійних установок неминуче призводить до появи нових понять і явищ, що потребують адекватного лінгвістичного оформлення. Відсутність або неточність термінології може суттєво ускладнювати комунікацію між фахівцями, гальмувати науково-технічний прогрес та створювати ризики у сфері безпеки польотів. У статті здійснено аналіз основних джерел поповнення авіаційної лексики неологізмами. Особливу увагу приділено впливу війни росії проти України на формування нових термінів у військовій авіаційній сфері. Проаналізовано низку неологізмів, що відображають нові види озброєння, назви конкретних безпілотних літальних апаратів, терміни, пов'язані з протиповітряною обороною, а також метафоричні та розмовні найменування військової техніки та дій. Проведено огляд останніх наукових публікацій та досліджень у галузі авіаційної термінології. Визначено основні напрямки досліджень, що стосуються питань стандартизації, перекладу, формування та функціонування авіаційної лексики. Неологізми є невід'ємною частиною розвитку авіаційної термінології, вони позначають технологічні інновації та соціально-політичні реалії. Наголошено на важливій ролі профільних навчальних та наукових установ, зокрема Національного авіаційного університету (НАУ) та Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (XHYTIC), у дослідженні та стандартизації авіаційної термінології.
Матеріали до словника традиційних народних промислів (гончарська лексика подільських говірок). Частина 4
Розділ: Проблеми діалектології та ономастики Ключові слова: словник, говірка, лексика, традиційні народні промисли, подільські говірки, тематична група лексики, гончарська лексика, лексикографія У статті подано лексичний матеріал до Словника традиційних народних промислів. Пропоновані матеріали відображають особливості та регіональні відмінності термінології гончарства Поділля. Актуальність зумовлена тим, що багато проблем діалектної лексикології досі не розв'язано, зокрема не створено загальноукраїнського словника говірок і словника окремих регіонів українських говорів. Номінація явищ, понять традиційної народної культури є поліінформативною, а їх фіксація та збереження залишається актуальним завданням сучасної діалектології. Джерела фактичного матеріалу - записи живого народного мовлення, зроблені автором у 12 (дванадцяти) населених пунктах Поділля впродовж 1998-1999 рр. У дослідженні представлено 120 лексем та варіантів.
Онімний концепт Валерій Залужний в українському суспільному медіадискурсі
Розділ: Мова сучасних медіа Ключові слова: суспільний медіадискурс, онімний концепт, Валерій Залужний, смисловий компонент, концептуальний зміст У статті з'ясовано специфіку онімних концептів і дослідницькі перспективи їх вивчення, зроблено огляд важливих праць у галузі когнітивної ономастики. Викладені результати дослідження онімного концепту Валерій Залужний, джерельною базою для якого слугували новинні та інформаційні медіатексти, опубліковані в популярних українських інтернет-виданнях. Визначено смислові компоненти змістового наповнення досліджуваного концепту в українському медійному дискурсі, а їхні вербальні експлікатори структуровано за чотирма зонами: ядровою, ближньою приядровою, віддаленою приядровою, периферійною. Аргументовано висновок, що в українському суспільному дискурсі відбувається процес концептуалізації оніма Валерій Залужний і включення його в ментальний лексикон українців як символу національно-визвольної боротьби.
Лінгвістичний аналіз висвітлення штучного інтелекту в новинах
Розділ: Мова сучасних медіа Ключові слова: медіа, новини, заголовки, штучний інтелект, критичний дискурс-аналіз, дискурсивна легітимація У статті наголошено на важливості дослідження висвітлення штучного інтелекту (ШІ) в новинах, оскільки репрезентація в медіа впливає на його сприйняття населенням і регуляцію на законодавчому рівні; окреслено основні тенденції й наративи репрезентації ШІ в закордонних медіа; з’ясовано, що ця тема недостатньо розроблена в лінгвістиці. Щоб визначити, як часто та як саме в заголовках українських медіа (ТСН, Українська правда, УНІАН) у серпні 2024 – липні 2025 легітимують і делегітимують ШІ, застосовано критичний дискурс-аналіз Т. ван Левена. Аналіз дав змогу встановити, що 92 заголовки містять дискурсивні стратегії легітимації, 122 заголовки – стратегії делегітимації ШІ. З’ясовано, які дискурсивні тактики найчастіше використовують для легітимації, а якими послуговуються для делегітимації ШІ в новинах. Також визначено тенденції медіа репрезентувати ШІ як суб’єкта дії, особливо щодо вчинків, що мають негативні наслідки, та персоніфікувати ШІ, застосовуючи для цього лексику, яку зазвичай використовують щодо істот.
медіа, новини, заголовки, штучний інтелект, критичний дискурс-аналіз, дискурсивна легітимація
Авторське право (c) 2025 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Дискурс Британського музею щодо зміни клімату
Розділ: Когнітивні та комунікативно-прагматичні аспекти лінгвістики Ключові слова: корпусне дослідження, дискурс про зміну клімату, частотна лексика, Британський музей Дискурси щодо проблеми зміни клімату досить регулярно продукують представники музейного сектора, зокрема Британським музеєм, який активно займається збереженням своїх колекцій від негативних наслідків зміни клімату. З огляду на те що дискурс Британського музею щодо зміни клімату недостатньо висвітлений у літературі, ця стаття представляє кількісне дослідження, метою якого є аналіз дискурсу Британського музею щодо цієї відносно недостатньо представленої проблеми. Методологічно дослідження грунтується на ролі мови в донесенні проблеми зміни клімату до широкої громадськості. Зокрема, дослідження спирається на вивчення часто вживаної лексики, пов'язаної зі зміною клімату, що може дати глибоке розуміння того, як Британський музей доносить проблему зміни клімату до своїх відвідувачів. З огляду на ці міркування, дослідження аналізує дискурс Британського музею про зміну клімату на наявність частотних слів та ключових слів у контексті (KWIC), пов'язаних 3 проблемою зміни клімату, щоб виявити можливі закономірності їх використання. Результати аналізу показують, що дискурс Британського музею про зміну клімату характеризується низкою частотних слів, що стосуються досліджень, колекцій творів мистецтва, зміни клімату, сталого розвитку та сталих практик. Обговорюючи ці результати, можна помітити, що лексичні одиниці, які прототипно пов'язані 3 проблемою клімату (наприклад, викиди СО2, підвищення температури та глобальне потепління), не входять до десятки найчастіше вживаних слів у корпусі. Натомість можна зазначити, що дискурс Британського музею про зміну клімату структурований активно вживаними самозгадками та самопокликаннями, такими як British, Museum, our та we. Цей висновок є досить новим, ураховуючи, що про нього не повідомлялося в попередніх дослідженнях, що вивчали комунікацію музейного сектора щодо зміни клімату. Можна зробити висновок, що дискурс Британського музею щодо зміни клімату узгоджується з аналогічними дискурсами британських корпоративних та політичних діячів, які розглядають проблему зміни клімату крізь дискурсивну призму самозгадок та самопокликань, дослідницьких зусиль щодо пом'якшення негативних наслідків зміни клімату та сталих практик для протидії кліматичній кризі.
Українські автосемантичні іменники в пейзажних описах природи як параметр художньої прози та авторського мовлення
Розділ: Лінгвістика тексту. Стилістичні та контекстуальні вияви лексичних і граматичних одиниць Ключові слова: повнозначна словоназва денотата, автосемантичний іменник, пейзаж, природа, параметр, художня проза В основу дослідження, указаного в назві статті, покладено науково обгрунтоване українськими мовознавцями вчення про поділ слів на повнозначні / неповнозначні та про суттєві особливості повнозначних словоназв денотатів у розрізі міжрівневої категорії «автосемантизм / синсемантизм повнозначного слова». У статті описано основні поняття-терміни (ключові слова), використані в дослідженні й уживані в статті. В інтерпретації терміноназв головну увагу приділено дискусійним тлумаченням, зокрема в ракурсі розширеного використання різних підходів і критеріїв. Орієнтуючись на пейзаж та кваліфікацію цієї словоназви-терміна в тлумачних словниках української мови, аналіз і виклад статті зосереджено на природі. Із обмежених джерел художньої прози дібрано й проаналізовано суцільні фрагменти пейзажних описів із дотриманням відповідної кількості іменникових автосемантичних слів, уживаних письменниками. Усі висловлені автором міркування, які безпосередньо стосуються розв'язання поставлених завдань, проїлюстровано реченнями (рідше - словами), указаними в джерельній базі статті. Подано короткий опис методики математичного аналізу як складової статистики, що використано в наших дослідженнях, орієнтованих на міжрівневу категорію «автосемантизм / синсемантизм повнозначного слова» та статистичні параметри авторського мовлення. У зміст статті уведено приклади про рослинний і тваринний світ як зразки, що надають природі України неповторності й своєрідності, на що так мальовничо й оригінально відгукуються прозаїки, зокрема в пейзажних описах природи рідного краю. У статті процитовано висловлювання науковців щодо кількісної складової в параметрії досліджуваних одиниць українського дискурсу. На основі дослідження, результати якого коротко представлені в статті, поглиблено концептуальні засади вивчення українського слова, що грунтуються на поєднанні якісно-кількісних показників: долученні до якісних (традиційних ознак) також їхніх кількісних виявів у прозовому варіанті художнього тексту (описі пейзажу) українського дискурсу. Доведена відносна істина мовознавчої науки про те, що вивчення ознак автосемантичних словоназв предметних денотатів у пропонованому аспекті має важливе теоретичне й практичне значення, оскільки доповнює, оновлює й поглиблює тлумачення їхньої лінгвальної сутності, закономірностей утворення, функціонування й розвитку, зв'язку мови з мисленням, розширює знання про їхній текстотвірний потенціал та теорію й практику представлення мовних одиниць у ролі параметрів стилю й авторського мовлення.