Дидактична гра як провідний педагогічний інструмент виховання безпечної поведінки дітей дошкільного віку (Інновації в дошкільній і початковій освіті, 2026)
У статті теоретично обґрунтовано та практично окреслено можливості застосування дидактичної гри як провідного педагогічного інструменту виховання безпечної поведінки дітей дошкільного віку. Актуальність проблеми зумовлена поєднанням запиту суспільства на профілактику дитячого травматизму та потребою зберегти потенціал дитячої самостійності як рушійної сили розвитку. У практиці ЗДО нерідко виникає суперечність між надмірним контролем дорослих і необхідністю навчати дітей оцінювати ситуацію, обирати безпечні поведінкові стратегії, звертатися по допомогу та узгоджувати дії з однолітками. Мета статті – висвітлити, як дидактична гра забезпечує перехід від декларативного знання правил до їхнього застосування в реальних і змодельованих ситуаціях щоденного життя. Теоретичну основу дослідження становить аналіз наукових джерел, порівняння підходів до розуміння гри та дослідження шляхів її застосування як педагогічного інструменту. Уточнено теоретичні положення щодо співвідношення понять «ігрова діяльність» і «гра», окреслено місце дидактичної гри в системі ігор, організованих дорослими з метою навчання дітей дошкільного віку. Проаналізовано українські й закордонні дослідження керованої гри (guided play) і феномену «усвідомленого ризику» (risky play), які доводять важливість балансу між захистом і набуттям дошкільниками уміння діяти безпечно. Доведено, що дидактична гра, поєднуючи навчальну мету, структурованість (правила, послідовність дій) та ігрову мотивацію, створює безпечний простір для спроб, помилок у набутті дітьми дошкільного віку безпечної поведінки. Практичний результат полягає в доборі й описі комплексу дидактичних ігор, спрямованих на розпізнавання дітьми старшого дошкільного віку небезпечних ситуацій, класифікацію предметів за рівнями небезпеки, співвіднесення правил із ситуаціями та відпрацювання алгоритму дій (зупинись – відійди – поклич дорослого) у побуті й соціальній взаємодії. Перспектива подальших розвідок пов’язана із дослідженням індивідуальних відмінностей у засвоєнні правил безпечної поведінки у грі.