(untitled) (Інновації в дошкільній і початковій освіті, 2025)
У статті розглядається проблема розвитку операцій мислення молодших школярів у процесі вивчення української мови засобами словниково-лексичної роботи. Оволодіння вмінням свідомо й доречно використовувати слова в мовленні сприяє розвитку комунікативних і читацьких умінь, підвищує культуру спілкування та активізує мисленнєву діяльність учнів. На основі теоретичного обґрунтування й методичного аналізу наукових праць з’ясовано, що систематична та цілеспрямована робота над збагаченням, уточненням і активізацією словникового запасу учнів сприяє розвитку таких мисленнєвих операцій, як аналіз, синтез, порівняння, узагальнення, класифікація. Автори підкреслюють, що мислення виявляється через мовлення і вдосконалюється в процесі спілкування, тоді як мовлення формується під впливом мислення. Ці два процеси утворюють нерозривну єдність: мислення виходить за межі чуттєвого сприймання, а мовлення забезпечує його організацію та розвиток. Мовленнєва діяльність охоплює чотири етапи – орієнтування, планування, реалізацію та контроль, що відповідає загальній структурі будь-якого виду діяльності. Проблема формування мислення молодших школярів на уроках української мови розглядається в контексті актуальних методичних питань. У статті окреслено психолого-педагогічні умови, що забезпечують ефективність цього процесу: урахування вікових та пізнавальних особливостей молодших школярів; створення мовленнєво-розвивального середовища; використання системи вправ, спрямованих на активізацію мисленнєвої діяльності; поєднання лексичних завдань з іншими видами мовленнєвої діяльності; системність і послідовність роботи над словом; створення мотиваційного простору, що пробуджує інтерес до пізнання мовних явищ. Зроблено висновок, що одним із важливих чинників розвитку операцій мислення молодших школярів є систематична словниково-лексична робота, адже саме слово виступає основною одиницею мовлення й мислення.